Håndklæder.
Fyrst Miraz?
De har fået en søn.
Himlen har velsignet os.
De kender Deres ordrer.
General Glozelle?
Ja, Deres Nåde.
Fem minutter til.
Vi skal ikke se på stjerner i nat, min prins.
Kom. Vi må skynde os.
- Hvad er der i vejen, doktor Cornelius? - Deres tante har født...
...et drengebarn.
Kom.
De må gemme Dem i skoven.
- I skoven? - Der vil de ikke følge efter Dem.
Det har taget mig mange år at finde det her.
Brug det ikke, medmindre De er i den yderste nød.
Får jeg Dem at se igen?
Det håber jeg inderligt, min prins.
Der er så meget jeg ville have fortalt Dem.
Der vil blive vendt op og ned på alt hvad De kender.
Hæv vindebroen!
Af sted.
- Holdt! - Holdt!
En søn! En søn!
Lady Prunaprismia har denne nat givet Fyrst Miraz en søn!
Hvor mange jer overtroiske gamle koner vil tilbringe natten i en celle?
Han har set os.
Tag dig af ham.
Nej!
- Pas på, min ven. - Undskyld.
Se dig for!
Vent på mig!
BILLEDJOURNALEN
Du går på Saint Finbars?
Ja.
Jeg går på Hendon House. Lige overfor.
Jeg har set dig...
...sidde helt alene.
Nå, ja, men jeg vil helst være alene.
Også jeg.
Hvad hedder du?
- Phyllis. - Susan!
Du må hellere skynde dig at komme.
Dagens avis!
Køb dagens avis!
CIVILT FORSVAR ER EN BORGERPLIGT
Edmund!
Kom så, spark ham i ansigtet!
Så holder I op! Nu er det nok! Giv slip. Kom så!
I må hellere stoppe.
Opfør jer ordentligt!
- Selv tak. - Jeg havde tjek på det.
Hvad skete der denne gang?
- Han stødte ind i mig. - Og så slog du ham?
Nej. Efter han stødte ind i mig, ville de have mig til at sige undskyld.
- Det var først der jeg slog ham. - Er det rigtigt?
- Er det så svært bare at ignorere det? - Nej, men hvorfor skulle jeg.
Jeg mener bare, bliver I aldrig trætte af at blive behandlet som børn?
Vi er børn.
Nå, men det har jeg ikke altid været.
Det er over et år siden.
Hvor lang tid synes han, vi skal vente?
Jeg tror, det er på tide, at vi accepterer, at vi bor her.
Det nytter ikke noget at gå og fantasere.
Åh, nej.
- Lad, som om I taler til mig. - Vi taler faktisk med dig.
- Stille, Lu, - Der var noget, der nev mig!
- Hold op med at hive! - Jeg rører dig ikke.
Hør, vil I ikke bare... Hvad er det?
- Det føles som magi. - Hold hinanden i hænderne, alle sammen.
- Jeg holder dig ikke i hånden. - Kom bare...
UDGANG
Synd, du ikke er lige så hurtig som jeg.
Sidste mand i er den!
Pas på!
Der kommer den!
Vent lidt.
Kom nu, Susan. Skynd dig!
Kom nu, det er dejligt.
Edmund.
Ed? Ed!
- Hvad er der? - Hvor tror I, vi er henne?
Ja, hvor tror du selv?
Jamen, der var da ingen ruiner i Narnia!
Gad vide hvem der har boet her.
Det tror jeg, vi har.
Hov, det er min.
- Fra mit skakspil - Hvilket skakspil?
Jeg havde jo ikke et skakspil af guld i Finchley, vel?
Det kan ikke passe.
- Kan I ikke se det? - Hvad?
Forestil jer nogle mure.
Og søjler derovre.
Og et glastag.
Cair Paravel.
Vent. Vent, Deres nåde. Det er ikke det, som De tror.
Hvad er det så?
Vi er ikke helt sikre.
Umuligt.
Jeg advarede Rådet, at hvis det satte sin lid til Fyrst Miraz...
...ville det få konsekvenser. - Nej.
Vi kan ikke anklage rigsforstanderen uden beviser.
Hvor længe skal vi gemme os bag den undskyldning?
Indtil hver eneste stol i dette kammer er tom?
Ærede rådsmedlemmer, jeg beklager mit sene fremmøde.
Jeg var ikke klar over, at vi holdt møde.
De havde uden tvivl andet at se til.
Undskyld?
Lige siden Caspian den 9. gik bort,
har De teet Dem, som om De var konge.
Efter at være gået til ro i sine gemakker, er Prins Caspian forsvundet sporløst!
Min dybeste kondolence, Fyrst Miraz
Forestil jer at miste jeres nevø,
den retmæssige tronarving,
selv samme nat, jeres hustru har velsignet jer med en søn.
Tak, Hertug Sopespian
Din medfølelse er en trøst i denne svære tid.
Jeg håber, du kan fortælle os, hvordan en sådan tragedie kunne ske.
Det er det mest foruroligende.
Vores elskede Caspian er blevet bortført...
...af Narniere.
De går for vidt, Miraz.
Tror De, vi vil lade Dem skyde skylden for sådan en forbrydelse på eventyrvæsner?
Hvad?
Vi glemmer, mine herrer, at Narnia engang var et utæmmet land.
Vilde væsner hærgede uhindret.
Meget af vores forfædres blod blev udgydt
i bekæmpelsen af disse skadedyr.
Vi troede det var lykkedes!
Men mens vi har brugt tiden på at mundhugges...
...har de ynglet som kakerlakker under en sten!
Vokset sig stærkere. Holdt øje med os.
Mens de venter på at slå til!
Og det undrer jer at vi ikke kan lide jer.
Nå, men jeg har i sinde at slå igen.
Om jeg så skal fælde hele skoven,
forsikrer jeg jer, at jeg vil finde Prins Caspian
og fuldføre det, vore forfædre begyndte.
- Katapulter. - Hvad?
Det her var ikke bare noget, der skete. Cair Paravel blev angrebet.
Du har vel ikke nogen tændstikker, vel?
Nej, men...
...vil den her hjælpe?
Det kunne du have sagt lidt før.
Det er utroligt. Det er her alt sammen.
Jeg var så høj.
Jamen, du var ældre den gang.
I modsætning til hundrede år senere... da du var yngre.
- Hvad er det? - Mit horn.
Jeg må have efterladt det på sadlen, den dag vi vendte tilbage.
Når Aslan blotter tænderne, kummer, sorg og kvide ender.
Når han ryster sin manke...
...nag og nid til grunde går.
Alle dem, vi kendte... Mr Tumnus og Bæverne...
...de er alle sammen væk.
Det er vist på tide, vi finder ud af, hvad der er sket.
Han bliver ved med at stirre.
Så kig den anden vej.
Det her er et godt sted.
Slip ham.
Krager og kruseduller.
"Slip ham".
Var det det bedste, du kunne finde på?
Et simpelt tak ville være passende.
De var godt i gang med at drukne mig uden jeres hjælp.
Måske skulle vi have ladet dem gøre det.
Hvorfor prøvede de på at dræbe dig?
De er Telmarinere. Det gør de bare.
Telmarinere? I Narnia?
Hvor har I været i de sidste par hundrede år?
Det er en længere historie.
Åh, det kan I ikke mene.
Er det jer?
Fortidens konger og dronninger?
Jeg er Kong Peter, den prægtige.
Det sidste kunne du måske godt have udeladt.
Ja, måske.
Måske bliver du overrasket.
Det der er en dårlig idé, dreng.
Ikke mig. Ham.
Edmund!
Er du okay?
Skæg og sengehalm!
Måske virkede hornet alligevel.
Hvilket horn?
Det brød er hårdt som sten.
Jeg giver ham bare noget suppe. Han burde snart vågne op.
Jeg tror ikke, jeg slog ham hårdt nok.
Nikabrik, han er kun en dreng.
Han er en Telmariner, ikke en hundehvalp. Du sagde, du ville gøre det af med ham.
Jeg sagde, jeg ville tage mig af ham.
Vi kan ikke dræbe ham nu. Jeg har lige forbundet hans hoved.
Det ville være ligesom at myrde en gæst.
Hvordan tror du, hans venner behandler deres gæst?
Trumfe vidste, hvad han gjorde. Det er ikke drengens skyld.
Stop! Stop!
Hold op. Nej, nej!
Jeg sagde jo, vi skulle have dræbt ham, mens vi havde chancen.
- Du ved, hvorfor vi ikke kan. - Hvis vi stemmer om det, er jeg med ham.
Vi kan ikke lade ham gå. Han har set os.
Det er nok, Nikabrik!
Eller bliver jeg nødt til at bagbinde dig.
Og dig. Se nu, hvad du fik mig til.
Jeg har brugt den halve morgen på den suppe.
Hvad er I for nogle?
Ved du hvad, det er sjovt, at du spørger om det.
Man skulle tro, folk ville genkende en grævling, når de så en.
Nej. Nej, jeg mener...
...I er Narnianere. I burde være uddøde.
Undskyld skuffelsen.
Værsgo. Den er stadig varm.
Hvornår har vi åbnet et pensionat for Telmarine soldater?
Jeg er ikke nogen soldat.
Jeg er Prins Caspian. Den tiende.
Hvad laver du her?
Løber væk.
Min onkel har altid været efter min trone.
Jeg har nok kun levet så længe,
fordi han ikke havde en arving selv.
- Nå, det ændrer på tingene. - Ja.
Det betyder, vi ikke behøver slå dig ihjel selv.
Du har ret.
- Hvor skal du hen? - Min onkel holder ikke, før jeg er død.
Men du kan ikke gå. Det er meningen, du skal redde os.
Ved du ikke, hvad det her er?
Sikke et bibliotek, doktor.
Er der noget specielt, De leder efter, min herre?
Jeg har vist allerede fundet, hvad jeg leder efter...
...i en af mine soldater!
Hvad kender du til Dronning Susans horn?
Det skulle være magisk.
Magisk?
Narnianerne mente, det ville tilkalde de gamle konger og dronninger.
Eller sådan var overtroen.
Og hvad kender Prins Caspian til den overtro?
Min herre, du forbød mig at nævne de gamle beretninger.
Det gjorde jeg også.
Men hvis Prins Caspian kender til den Dybe Magi,
vil min herre have god grund til at være nervøs.
Først vores prins...
...og nu hans lærer.
Hvis medlemmerne, at Miraz' eget hus ikke er sikre,
- er nogen af os? - Hertug Sopespian!
Det er farlige ord, Hertug Sopespian.
Men dette er farlige tider, general.
Man bør vælge sine ord lige så forsigtigt, som man vælger sine venner.
Hvornår er broen færdig?
- Byggearbejdet fortsætter som planlagt. - Det er ikke godt nok.
Hæren skal være på den anden side nu.
Må jeg foreslå, at du bidrager med nogle af dine egne mænd?
Jeg har kun et vist antal til rådighed.
Og det gør du godt i at huske på.
Tag af sted til Beruna.
Tag så mange tropper med, du skal bruge. Vi skal nå Caspian før dem.
"Dem", min herre?
Det er på tide, du lærte noget historie.
De er så stille.
Det er træer. Hvad havde du forestillet dig?
De plejede at danse.
Ikke længe efter I tog af sted, invaderede Telmarinerne.
De, som overlevede, trak sig tilbage til skovene.
Og træerne,
de trak sig så dybt ind i sig selv, at vi ikke har hørt fra dem siden.
Jeg forstår det ikke. Hvordan kunne Aslan lade det ske?
Aslan?
Vi troede, han efterlod os, da I gjorde.
Det var ikke meningen, vi ville af sted.
Det gør ingen forskel nu, vel?
Få os hen til Narnianerne...
...og det vil gøre en forskel.
Hej, I der.
Det er okay. Vi er venner.
Rør Dem ikke, Deres Majestæt.
Hold dig væk fra hende.
Skyd, Susan, skyd!
- Hvorfor stoppede den ikke? - Den var vel sulten.
Tak.
Han var vild.
Jeg tror slet ikke, han kunne tale.
Bliv behandlet som et dumt dyr længe nok,
så bliver man til et.
I finder nok Narnia et vildere sted end I husker det.
Jeg kan høre jer.
Jeg synes bare, vi skulle vente på kongerne og dronningerne.
Fint! Gå så! Se om de andre er lige så forstående!
Eller måske kommer jeg med dig.
Jeg vil gerne se dig forklare det her til minotaurerne.
Minotaurerne?
De eksisterer?
Og de er meget galsindede.
- Ja, for ikke at sige store. - Kæmpestore.
Hvad med kentaurer? Eksisterer de stadig?
Kentaurerne vil sikkert kæmpe på din side.
Men det er ikke til at sige, hvad de andre vil gøre.
Hvad med Aslan?
Hvordan ved du så eget om os?
- Historier. - Vent et øjeblik.
Fortalte din far dig historier om Narnia?
Nej, min professor, han...
Hør, jeg er ked af det.
Det er ikke de her spørgsmål, som du bør stille.
- Hvad er der? - Menneske.
- Ham? - Nej. Dem.
- Der er de! - Løb!
Nu!
- Åh, nej. - Vent. Jeg henter ham.
Tag det. Gå! Det er vigtigere, end jeg er.
Få ham væk herfra.
Hvor er du?
Vælg dine sidste ord med omhu, Telmarine.
Du er en mus.
Jeg håbede ellers, det ville være noget lidt mere originalt.
Saml dit sværd op.
Nej, tak.
Saml det op! Jeg kæmper ikke mod en ubevæbnet mand.
Jeg lever nok længere,
hvis jeg vælger ikke at krydse klinger med dig, noble mus.
Jeg sagde, jeg ikke ville kæmpe med dig. Jeg sagde ikke, at du ville leve.
Reepicheep!
- Hold din klinge! - Trøffeljæger?
Jeg er sikker på, du har en god grund til denne afbrydelse.
- Det har han ikke. Videre. - Det er ham, som blæste i hornet.
- Hvad? - Så lad ham frembringe det.
Dette er grunden til, at vi er samlet.
Jeg kan ikke huske denne vej.
Det er problemet med piger. I kan ikke have et kort i hovedet.
Det er fordi, der faktisk er noget i vores hoveder.
Jeg ville ønske, at han havde lyttet til K.L.V. Først.
- K.L. V? - Kære Lille Ven.
Og det er slet ikke spor nedladende, vel?
Jeg er ikke faret vild.
Nej.
Du går bare den forkerte vej.
Du så Caspian sidst ved Bævende Skov,
og den hurtigste vej dertil er at krydse ved floden Rush.
Men hvis ikke jeg tager fejl, kan man ikke krydse floden her i området.
Det forklarer det så. Du har taget fejl.
Ser du, med tiden eroderer vandet jorden og skærer dybere...
Åh, ti stille.
- Er der en vej ned? - Ja, man kan falde.
Nå, men vi var ikke faret vild.
Der er et vadested nær Beruna. Hvordan har I det med at svømme?
Hellere det end at gå.
Aslan?
Det er Aslan! Det er Aslan derovre!
Kan I ikke se ham? Han er lige...
...der.
Kan du se ham nu?
Jeg er ikke tosset.
Han var der. Han ville have, vi skulle følge efter ham.
Jeg er sikker på, at der er masser af løver her i skoven.
- Ligesom den bjørn. - Jeg kender Aslan, når jeg ser ham.
Hør her, jeg springer ikke ned fra en klippe
efter nogen, som ikke eksisterer.
Sidst jeg ikke troede på Lucy,
endte jeg med at føle mig temmelig dum.
Hvorfor kunne jeg så ikke se ham?
Måske kiggede du ikke efter.
Jeg er ked af det, Lu.
Dræb ham!
- Telmarine! - Løgnhals!
Morder!
Hornet beviser kun, de har stjålet endnu en ting fra os!
- Jeg har ikke stjålet noget. - Ikke stjålet noget?
Skal vi remse de ting op, som Telmarinerne har taget?
- Vores hjem! - Vores land!
- Vores frihed! - Vores liv!
I har stjålet Narnia!
I vil holde mig ansvarlig for alle mit folks forbrydelser?
Ansvarlig...
...og strafbar.
Du skulle snakke, dværg.
Har du glemt, det var dit folk, som kæmpede på den Hvide Heks' side?
Og jeg gør det gerne igen, hvis vi slipper af med disse barbarer.
Så er det heldigt, det ikke står i din magt at bringe hende tilbage.
Eller foreslår I, at vi bringer denne dreng op imod Aslan nu?
Nogle af jer har nok glemt det, men vi grævlinger husker godt,
at Narnia aldrig var helt rigtigt, undtagen når en Adamssøn var konge.
Han er en Telmarine! Hvorfor skulle vi have ham som konge?
Fordi jeg kan hjælpe jer.
- Det er et trick. - Lad ham i det mindste tale færdig.
Uden for disse skove er jeg en prins.
Telmarine-tronen er retmæssigt min!
Hjælp mig med at gøre krav på den, og jeg kan bringe fred mellem os.
Det er rigtigt. Tiden er moden.
Jeg betragter himmelen.
For den er min at betragte, som den er din at huske, grævling.
Tarva, sejrens herre, og Alambil, fredens frue,
er blevet forenet i den høje himmel.
Og nu, her, er en Adamssøn kommet frem...
...for at tilbyde os vores frihed.
Er det muligt? Tror du virkelig, der kunne blive fred?
Tror du? Jeg mener, virkelig?
For to dage siden troede jeg ikke på, at der fandtes talende dyr...
eller dværge... eller kentaurer.
Og dog er I her, så mangetallige og stærke
som vi Telmarinere aldrig kunne have forestillet os.
Hvad enten hornet er magisk eller ej, har det forenet os.
Og sammen
har vi chancen for at tage det tilbage, som er vores.
Hvis du vil lede os, vil mine sønner og jeg...
...tilbyde dig vores sværd.
Og vi giver dig vores liv, uden forbehold.
Miraz' hær vil ikke være langt væk, sire.
Hvis vi skal være forberedte, må vi finde soldater og våben.
Jeg er sikker på, de snart er fremme.
De her! Og de her!
Faldende træ!
- Gå tilbage! - Pas på bag ved!
Pas på!
- Rolig, rolig! - Faldende træ!
Måske var det alligevel ikke den bedste vej, vi kom.
Hvor nøjagtigt mener du, du så Aslan?
Jeg ville ønske, I ville holde op med at prøve at lyde voksne.
Jeg mener ikke, jeg så ham, jeg så ham virkelig.
Jeg er voksen.
Det var lige...
Lucy!
...her!
Lucy, er du vågen?
Hvorfor så jeg ikke Aslan?
Tror du på mig?
Tja, vi kom over slugten.
Jeg ved det ikke.
Måske ville du ikke.
Du har altid vidst, vi ville komme vende tilbage, ikke?
Det håbede jeg.
Jeg havde endelig vænnet mig til tanken om at være i England
Men du er glad for at være her, ikke?
Så længe det varer.
Lucy.
Aslan!
Jeg har sådan savnet dig!
- Du er vokset. - For hvert år du vokser...
...vokser jeg også.
Hvor har du været? Hvorfor har du ikke hjulpet os?
Tingene sker aldrig to gange på samme måde, kære barn.
Susan! Vågn op!
Selvfølgelig, Lu. Hvad du end siger?
Vågn op.
Aslan?
Nej, stop!
Prins Caspian?
Ja? Og hvem er du?
Peter!
- Høje Kong Peter. - Du kaldte?
Ja, men... Jeg troede, I ville være ældre.
Hvis du vil, kan vi komme tilbage om et par år.
Nej, det er okay. I er bare...
I er bare ikke, som jeg forventede.
Det er du heller ikke.
En fælles fjende samler selv de ældste modstandere.
Vi har ventet jeres tilbagekomst med spænding, min herre.
Vores hjerter og sværd står til jeres tjeneste.
Ih, du milde, han er så nuttet.
- Hvem sagde det? - Undskyld.
Deres Majestæt, med dybeste respekt,
vil jeg mene at "modig", "galant" eller "ridderlig
er mere passende for en ridder af Narnia.
I det mindste ved vi, nogen af jer kan håndtere en klinge.
Mon ikke. Og jeg har for nylig bragt den til god nytte,
ved at skaffe våben til din hær, sire.
Godt. For vi får brug alle sværd, vi kan finde.
Så vil du nok gerne have dit tilbage.
Hvor meget tog de?
Nok våben og rustninger til to regimenter.
Men... der er mere.
I HAVDE RET I AT FRYGTE SKOVENE X
"I havde ret i at frygte skovene!"
- "X"? - Caspian den 10.
Jeg undskylder, min herre. Skylden er min.
Det ved jeg.
Sig mig, general...
...hvor mange mænd mistede du?
- Ingen, min herre. - Ingen?
De kom som spøgelser i nattens mørke. Vi så dem ikke.
Hvordan vil du så forklare dine skader?
Jeg spurgte...
...hvor mange mænd blev dræbt
under dette voldsomme Narnia-angreb?
Som du var heldig nok til at overleve.
General...
...hvor mange?
Tre.
Jeg undskylder, Hertug Sopespian.
Caspian er ikke et offer for denne barbariske opstand.
Han er ophavsmanden.
Det lader til, Narnia har brug for en ny konge.
Det er godt, at du har tropper,
men vi får brug for fæstninger. Et sted at træne.
Og? Hvordan er de?
Utilfredse, beklagende, så stædige som muldyr om morgenen.
Så kan du altså godt lide dem?
Godt nok.
Det er måske ikke, hvad I er vant til, men det kan forsvares.
Peter. Du bør nok se det her.
Det er os.
Hvad er det her for et sted?
Ved du ikke det?
Han ved nok, hvad han gør.
Jeg tror, det er op til os nu.
Det er kun et spørgsmål om tid.
Miraz' mænd og kampmaskiner er på vej.
Det betyder, at de selvsamme mænd ikke beskytter hans slot.
Hvad vil De foreslå, Deres Majestæt?
- Vi må forberede os. - Begynde at planlægge...
Vores eneste håb er at angribe dem, før de rammer os.
Vanvittigt. Ingen har indtaget det slot.
- Der vil altid være en første gang. - Vi vil have overraskelseselementet.
- Men vi har en fordel her! - Hvis vi graver os ned,
kan vi sandsynligvis holde dem tilbage på ubestemt tid.
Jeg føler mig sikrere under jorden.
Hør. Jeg påskønner, hvad du har gjort her,
men det her er ikke en fæstning, det er en grav.
Ja, og hvis de er kloge,
vil Telmarinerne bare vente og sulte os ud.
- Vi kunne samle nødder! - Ja! Og kaste dem på Telmarinerne.
Ti stille!
Jeg tror, du kender mit synspunkt, sire.
Hvis jeg kan få tropperne ind, kan du klare vagterne?
Eller dø i forsøget, min herre.
- Det er det, jeg er bange for. - Undskyld?
I opfører jer alle sammen, som om der kun er to muligheder.
At dø der eller at dø her.
- Jeg ved ikke, du har hørt efter. - Nej, du hører ikke efter.
Eller har du glemt, hvem det var, som bekæmpede den Hvide Heks, Peter?
Vi har vist ventet på Aslan længe nok.
Professor?
- Jeg skal finde ham. - Du har ikke tid.
- Du må få porten åben. - Du ville ikke være her uden ham.
Og det ville jeg heller ikke.
Du og jeg kan klare Miraz.
Og jeg kan stadig nå tidsnok til porten.
Ja, jeg er en mus.
Vi forventede nogen, som var, du ved, højere.
- Du skulle snakke. - Skulle det være ironi?
Fem minutter til?
Hvad laver du her?
Jeg hjalp dig ikke med at slippe fri, så du kunne bryde ind igen.
Du må se at komme ud,
inden Miraz finder ud af, du er her.
Han finder tids nok ud af det.
Vi giver ham din celle.
Undervurdér ikke Miraz, som din far gjorde.
Hvad snakker du om?
Jeg er ked af det.
Gudskelov, at du er uskadt.
Rejs dig op.
- Caspian? - Bliv, hvor du er.
- Hvad laver du? - Er det ikke tydeligt, min kære?
Nogle familier ville anse dette som upassende opførsel.
Det har vist ikke afholdt dig!
Men du er ikke som jeg, vel?
Det er sørgeligt. Første gang du viser lidt rygrad...
...og sikke et spild.
Læg sværdet, Caspian.
- Jeg vil ikke gøre det her. - Det vil vi heller ikke, at du gør.
Dette var en gang et privat værelse.
Hvad laver du? Du skulle være i portnerhuset!
Nej!
I aften vil jeg høre sandheden.
Slog du min far ihjel?
Nu kommer vi til det.
Du sagde, din bror døde, mens han sov.
Det passede nogenlunde.
Caspian, det gør ikke tingene bedre.
Vi Telmariner ville ikke have noget, hvis ikke vi selv tog det.
Din far vidste det så godt, som nogen anden.
Hvor kunne du?
Af samme grund, som du vil trykke på aftrækkeren.
- For vores søn. - Stop!
- Bliv lige der. - Du må foretage et valg, kære.
Vil du have, at vores søn bliver konge?
Eller skal han blive som Caspian her?
- Faderløs! - Nej!
Caspian!
Hvad skal det betyde?
- Vi er under angreb - Lad alarmen lyde!
Mænd! Grib jeres buer!
- Peter! - Vores tropper er lige udenfor. Kom!
Nu, Ed, nu!
- Signalér til tropperne! - Jeg har lidt travlt, Pete!
Peter! Det er for sent! Vi må aflyse, mens vi kan.
Nej, jeg kan stadig gøre det!
Hjælp mig!
Hvem er det helt nøjagtigt, du gør det her for, Peter?
Kom nu!
Angrib!
Vi er under angreb!
Angrib! Angrib!
For Narnia!
Bueskytter!
Vælg et mål!
Sigt!
Ed!
Luk porten.
Tilbage!
Vi må trække os tilbage, nu!
Gå! Få hende væk!
Tilbage til porten! Af sted!
- Caspian! - Jeg finder ham!
Gå! Af sted! Gå! Kom ud! Træk jer tilbage!
Følg mig!
Giv ordren.
Mine mænd er stadig dernede.
Træk jer tilbage! Kom ud! Træk jer tilbage!
Nu!
Fyr!
Løb for livet! Red jer selv!
Peter! Broen!
Lad os være. Af sted, brødre!
I Aslans navn!
Hvad skete der?
Spørg ham.
- Peter. - Mig?
Du kunne have aflyst det. Der var stadig tid.
Nej der var ikke, takket være dig.
Hvis du havde holdt dig til planen, ville soldaterne være i live.
Var du blevet her, som jeg foreslog, ville de helt sikkert!
- Husk, du tilkaldte os. - Min første fejl.
Nej. Din første fejl var at tro, du kunne være deres leder.
Det var ikke mig, som forlod Narnia.
Du invaderede Narnia. Du har ikke mere ret til at lede det, end Miraz har.
Dig, ham, din far...
Narnia er bedre stillet uden jer alle sammen.
Hold op!
Hvorfor står I bare her?
Telmarinerne vil være her tids nok.
Tak... min kære lille ven.
- Godt klaret, drenge. - Hurtigere, makker. For langsomt.
Beruna tilsiger dets tropper.
Galma tilsiger dets tropper.
Tashbaan tilsiger dets tropper.
Ettinsmoor tilsiger dets tropper.
Kongen længe leve!
Er du nu glad for dit magiske horn, dreng?
Dine konger og dronninger har fejlet.
Din hær er halv død. Og de, som ikke er, vil snart være det.
Hvad vil du have? Lykønskninger?
Du vil have din onkels blod. Det vil vi også.
Du vil have hans trone? Vi kan skaffe den til dig.
Du har prøvet en gammel kraft. Den slog fejl.
Men der er en endnu større kraft.
En, som holdt selv Aslan væk i næsten hundrede år.
Hvem der?
Jeg er sult.
Jeg er tørst.
Jeg kan faste i hundrede år...
...uden at dø.
Jeg kan ligge i hundrede nætter på isen...
...uden at fryse.
Jeg kan drikke en flod af blod uden at sprænges.
Vis mig... dine fjender!
Det, du hader, hader også vi.
Ingen hader højere end os.
Og kan I... garantere Miraz' død?
Og mere.
Lad os tegne cirklen.
Vent.
Det var ikke mit ønske.
En dråbe af Adams blod, og du vil befri mig.
Så vil jeg være din, min konge.
Nej!
Stop!
Kom nu! Kom.
Gå væk fra ham!
Peter, kære.
Jeg har savnet dig.
Kom.
Bare en dråbe.
Du ved, du ikke kan gøre det alene.
Jeg ved det. Du havde tjek på det.
Hvorfor fortalte du mig aldrig om min far?
Min mor var en sort dværg fra de Nordlige bjerge.
Jeg satte livet på spil i alle de år,
sådan at du en dag...
...ville være en bedre konge end dem før dig.
Så har jeg svigtet dig.
Alt, hvad jeg fortalte dig, alt, hvad jeg ikke fortalte dig,
var kun, fordi jeg troede på dig.
Du har chancen for at blive historiens mest noble modsætning.
Telmarinen, som reddede Narnia.
Du er heldig, ved du.
Hvad mener du?
At have set ham.
Jeg ville ønske, han havde givet mig et form for bevis.
Måske er det os, som skal bevise os selv overfor ham.
Pete. Du må hellere skynde dig.
Kager og kedler. Er det din næste store plan?
Sende en lille pige ind i den mørkeste del af skoven? Alene!
- Det er vores eneste chance. - Og hun vil ikke være alene.
Er ikke nok døde?
Nikabrik var også min ven. Men han mistede håbet.
Det har dronning Lucy ikke, og det har jeg heller ikke.
For Aslan.
For Aslan!
- Så tager jeg med dig. - Nej. Vi skal bruge dig her.
Vi må holde dem stangen, til Lucy og Susan kommer tilbage.
Hvis jeg må...
Miraz er nok en tyran og en morder...
...men som konge er han underlagt folkets...
...traditioner og forventninger.
Der er en i særdeleshed, som kan vinde os tid.
Måske vil de overgive sig.
Nej.
Det er de for noble til.
"Jeg, Peter, ved Aslans gave, ved valg og ved sejr,
Høje konge af Narnia, hertug af Cair Paravel og kejser af Ødeøerne.
For at forhindre en forfærdelig blodudgydelse,
udfordrer herved usurpatoren Miraz til enkeltkamp på krigsmarken.
Kampen vil være til døden. Belønningen vil være total overgivelse."
- Sig mig, prins Edmund... - Kong.
- Undskyld mig. - Kong Edmund, faktisk.
Bare "Kong". Peter er den høje konge.
Jeg ved godt, det er forvirrende.
Hvorfor skulle vi risikere et sådant forslag,
når vores hære vil kunne udslette jer, inden natten falder?
Har du ikke allerede undervurderet vores antal?
For blot en uge siden var Narnianerne uddøde.
Og det vil I blive igen.
Så burde du ikke have noget at være bange for.
Det er ikke et spørgsmål om mod.
Så du afslår at kæmpe mod en, som er halvt så gammel som du?
Jeg sagde ikke, at jeg afslog.
De vil have vores fulde støtte, Deres Majestæt.
Uanset hvad De beslutter.
Sire, vores militære fordel alene giver os en perfekt undskyldning for at undgå
- noget, som ellers kunne blive... - Jeg undgår ingenting!
Jeg påpeger bare,
at min herre har ret til afslå.
Hans Majestæt ville aldrig afslå.
Han byder chancen velkommen til at vise folket
deres nye konges mod.
Du der.
Du kan håbe på, at din brors sværd er skarpere end hans pen.
Destrier har altid tjent mig godt. I er i gode hænder.
Eller hove.
- Held og lykke. - Tak.
Se.
Måske er det på tide, du fik dette tilbage.
Hvorfor beholder du det ikke? Måske får du brug for at tilkalde mig.
- Måske får du brug for at tilkalde mig? - Åh, ti stille.
Hvis det ser ud til at gå dårligt...
Forstået, Deres Majestæt.
Jeg håber ikke, du bliver for skuffet, når jeg overlever.
Der er stadig tid til at overgive sig.
Jamen, vær så god.
Hvor mange flere må dø for tronen?
Kun en.
- Rid! - De har set os!
- Tag tøjlerne. - Hvad laver du?
Jeg er ked af det, Lucy. Men du må tage alene af sted alligevel.
Er du sikker på, du ikke skal bruge hornet?
Har Hans Højhed brug for et hvil?
Fem minutter?
Tre!
Lucy?
Hun kom igennem... med lidt hjælp.
- Tak. - Du havde travlt.
Jeg går ud fra, du ikke lader det komme så tæt på igen!
Du må hellere komme derop. For en sikkerheds skyld.
Jeg stoler ikke på, at Telmarinerne holder deres løfte.
- Undskyld. - Det er i orden.
Vær forsigtig.
Bliv ved med at smile.
Hvordan ser han ud i dine øjne?
Ung.
Men Hans Majestæt klarer sig ekstremt godt... af sin alder.
Jeg tror, den er gået af led.
Hvad tror du, der sker derhjemme, hvis man dør her?
Du har altid været der, og jeg har aldrig...
Gem det til senere.
Pause!
Pause.
Tiden er ikke til ridderlighed, Peter!
Vis intet hensyn!
Pas på!
Hvad er der galt, knægt?
For fej til at tage et liv?
Det er ikke mit at tage.
Måske tog jeg fejl.
Måske har du det i dig til at blive Telmarine konge alligevel.
Ikke en som dig.
Behold dit liv.
Men jeg giver Narnianerne deres kongedømme tilbage.
Min konge.
Jeg tager mig af dig, når det er overstået.
Det er overstået.
Forræderi! De skød ham!
De myrdede vores konge!
Vær klar!
Peter!
Gå!
Til våben, Telmar!
Til våben!
Fyr!
Kavaleri!
Angrib!
Skytter, gør klar!
Narnianere!
Angrib!
En, to...
tre, fire...
fem, seks...
Tag sigte!
Hold sigtet!
Otte, ni...
Gør klar!
Nu!
Stop! Tilbage! Tilbage!
Hold nu! Hold!
Nu!
Angrib!
Du er en mus.
I folk har ingen fantasi.
Flyt jer!
Giv slip! Giv slip!
Lucy?
Tilbage til How!
Afskær deres flugt!
Giv slip!
Vær klar!
Tilbage til How!
Knus dem alle.
Aslan!
Jeg vidste, det var dig. Hele tiden vidste jeg det.
Men de andre troede ikke på mig.
Og hvorfor skulle det afholde dig fra at komme?
Undskyld. Jeg var for bange til at komme alene.
Hvorfor kunne du ikke vise dig?
Hvorfor kunne du ikke komme brølende og redde os ligesom sidst?
Tingene sker aldrig ens to gange, kære barn.
Hvis jeg var kommet tidligere, ville de som døde... kunne jeg have stoppet det?
Vi kan aldrig vide, hvad der ville være sket, Lucy.
Men hvad der vil ske er en hel anden sag.
- Vil du hjælpe? - Selvfølgelig.
- Og det vil du også. - Åh, gid jeg var mere modig.
Hvis du var modigere, ville du være en løvinde.
Nu tror jeg, dine venner har sovet længe nok. Ikke?
Kom nu!
Lucy.
For Aslan!
Vi kan besejre dem hvis vi trækker dem ned mod floden.
Vi må omgruppere. Til Beruna!
Til broen!
Angrib!
Hvad sker der?
- Floden! - Tilbagetog!
Tilbage! Tilbage!
Kom nu.
Saml jer på den bred!
I vil ikke blive gjort fortræd.
Overgiv jeres våben.
Tag rustningen af!
Rejs jer, konger og dronninger af Narnia.
Jer alle.
Jeg tror ikke, jeg er klar.
Det er af denne grund, jeg ved du er.
Tak, Deres Majestæt.
Tak.
Hil Aslan! Det er en stor ære at være i...
Jeg er fuldstændig fra den.
Jeg må bede om Deres overbærenhed for at fremstå på denne upassende måde.
Måske en dråbe til?
- Det tror jeg ikke sker. - Du kunne prøve.
Det klæder dig, du lille.
Alligevel, store konge,
beklager jeg at måtte trække mig, halen er musens ære og glorværdighed.
Måske tænker du for meget på din ære, min ven.
Det er ikke kun for ærens skyld. Den er også god for balancen.
Og til at klatre. Og gribe ting.
Må det glæde Deres Majestæt, vi vil ikke bære skammen
i at bære en ære, som er frataget vores chef.
Ikke for din stoltheds skyld,
men for dit folks kærlighed.
Se! Tak, min herre. Jeg vil altid værdsætte den.
Fra i dag af vil den tjene som en påmindelse om min store ydmyghed.
Nu, hvor er den kære lille ven, du har fortalt mig så meget om?
Kan du se ham nu?
Fordi du har sneget dig ind...
Jeg er ked af det, men deres fremtid i den verden vil blive god.
Deres Majestæt?
Vi er klar. Alle er samlet.
Narnia tilhører Narnianerne, lige som det tilhører mennesket.
En hver Telmarine, som vil blive og bo i fred er velkommen.
Men for de af jer, som ønsker det,
vil Aslan tage jer tilbage til jeres forfædres land.
Det er generationer siden, vi forlod Telmar.
Vi taler ikke om Telmar.
Jeres forfædre var søfarende banditter.
Pirater, stødt på grund på en ø.
Der fandt de en hule, en sjælden afgrund som bragte dem hertil fra deres verden.
Vores kongers og dronningers verden.
Jeg kan bringe jer tilbage til den ø.
Det er et godt sted for enhver, som ønsker at starte på ny.
Jeg tager af sted.
Jeg tager imod tilbuddet.
Det gør vi også.
Fordi I talte først, vil jeres fremtid i den verden blive god.
- Hvor blev de af? - De dræbte dem.
Hvordan ved vi, han ikke fører os i døden?
Sire. Hvis mit eksempel kan tjene noget formål,
går jeg igennem med 11 mus igennem uden tøven.
- Vi vil tage af sted. - Vil vi?
Kom nu. Vores tid er slut.
Alt taget i betragtning...
...er der ikke brug for os her længere.
Jeg passer på det, til I vender tilbage.
Jeg er bange for, det er slut.
Vi kommer ikke tilbage.
Gør vi ikke?
I to gør.
Jeg tror, han mener jer to.
Men hvorfor?
- Har de gjort noget galt? - Tværtimod, kære barn.
Men alting til sin tid.
Din bror og søster har lært alt, hvad de kan af denne verden.
Nu er tiden inde til, at de lever i deres egen.
Det er okay, Lu.
Jeg troede ikke, det ville blive sådan...
...men det er i orden.
En dag vil du også se det. Kom nu.
Jeg er glad for, at jeg kom tilbage.
Jeg ville ønske, vi fik mere tid sammen.
Det ville aldrig være gået alligevel.
Hvorfor ikke?
Jeg er 1.300 år ældre end dig.
Jeg forstår det nok, når jeg bliver ældre.
Jeg er ældre, og jeg tror ikke, jeg har lyst til at forstå.
Skal du ikke med, Phyllis?
Tror du ikke, der er en måde, vi kan komme tilbage på?
Jeg efterlod min lommelygte i Narnia.